JAK POROZUMĚT BIBLI?
4 – Soustředění na detail

O lidech ze středního Polabí se říká, že mají zvláštní smysl pro detail. Myslím si, že dříve u sedláků tomu tak skutečně bylo. Žili totiž na rovině – kolem sebe široké pláně občas lemované remízky či hájky. Kolem dokola jenom daleký horizont. Žádný rozhled z kopců do údolí, žádné kopce nořící se do mlhy či večerního oparu. Jen rovina. Snad proto si dokázali všimnout drobných detailů – nejprve těch, které jim pomáhali orientovat se na poli, nebo při cestě krajinou. Tu jim pomohla terénní vlna, jindy strom na obzoru, někdy jinak zbarvená tráva. A všímali si i všech brouků, mravenců nesoucích kukly, barvy pylu na nožičkách letících včel, rozmanitých vůní polních květin, různého zbarvení listí na keřích, letu vlaštovek či odlišnosti melodií zpěvných ptáků… Pamatuji si, jak mě v dětství udivovalo, kolik toho o svém okolí ti staří lidé vědí a čeho všeho si dokážou všimnout. Svět kolem sebe vnímali zrakem, sluchem, čuchem, chutí i hmatem.
První dojem, základní přehled, při tom prvním zběžném pohledu s kopce do údolí, už máme za sebou. Na čase je soustředit se na detaily a naučit se sedláckému umění pozorovat detaily.

Po tom všem, co už víme, se můžeme v textu, který studujeme, zaměřit na několik následujících věcí:
1)	Soustřeďme se na gramatické důrazy, které pisatel zanechal jako stopy ve svém textu: opakování slovních či větných spojení, porovnávání, připodobňování, kontrasty a rozdíly, popis jednajících osob.
2)	Soustřeďme se na hlavní linku příběhu, proč jde pisatel právě touto cestou, jak se příběh vyvíjí: jaké jsou vztahy osob, jak spolu souvisejí jednotlivé činy, co jsou příčiny a co důsledky, co jsou hlavní výrazy/spojení/slova příběhu.
3)	Jaký je argumentační záměr/důraz pisatele: jak zní jednotlivé rady/příkazy, před čím pisatel (nebo osoby, které v textu hovoří) varuje, jaká přináší zaslíbení, jaké klade otázky nebo požadavky na posluchače.
4)	Jaké výrazové prostředky pisatel používá: věci oznamuje, táže se na ně, nebo něco přikazuje; všímej si vývoje/posunu, který naznačují spojky „ale, nebo, že“, „avšak, jako, aby“, „ačkoli, zatímco, tak“…

U sedláků z Polabí ještě chvíli zůstaneme. Nejenom proto, že řada z nich byli vynikající písmáci, kteří dobře rozuměli Bibli, ale též proto, že i z jejich běžného života můžeme načerpat další inspiraci pro své studium Bible. Tito zemědělci měli život spjatý s přírodními cykly a do nich zapadaly i jednotlivé církevní svátky. V době, kdy neexistoval film ani televize, si lidé pomáhali vizualizací (tedy přehráváním) příběhů ze života. To bylo ono slavné jarní vynášení Morany (smrti) po zimě, nebo Pašijové hry, nebo slavení Májů, nebo dožínková slavnost…
I my máme možnost Biblický příběh, který studujeme, si vizualizovat: prostě si ho přehrát buď v hlavě, nebo doslova „zahrát jako divadlo“.
Bez přidávání něčeho, co v textu není, si představit (přehrát) jednotlivé postavy s jejich proslovy, vžívat se do reakcí posluchačů, pokusit se vžít do emocí, vykreslit si obrazy proroctví či zjevení, pokusit se vykreslit si barvy, vůně, zvuky té události…

Nakonec je dobré si vše, co jsme doposud na studovaném textu pozorovali, doplnit o několik dalších otázek:
1)	Jsou zjevné motivy hlavních i vedlejších postav příběhu (nebo pisatelů)? A pokud ano, pak jaké jsou?
2)	Jaká je atmosféra příběhu (textu), kterým se zabývám? Jak se asi cítili ti, kterých se to týkalo? Jak bych se asi cítil já, kdyby se to přímo týkalo mě?
3)	Ptej se po tom, co s čím souvisí? Navazuje zkoumaný text na něco, co posluchači slyšeli? 
4)	Jaký vliv mají slova (proroctví, oslavné hymny, činy…) na posluchače a jejich víru?
5)	Jaké zápasy, pochybnosti, či přání prožívají ti, o které se v textu jedná?

Užitečná poznámka na závěr: své pozorování, detaily, kterých sis všiml, ale i pocity, je dobré si připsat k předchozím poznámkám, které už máme z dřívějška. Tyto poznámky se nám mohou stát dobrým vodítkem pro správnou interpretaci textu.

Dobrovolný úkol:
Pokus se podle doposud přečtených vodítek (náš seriál 1-4) zpracovat své pozorování u následujícího příběhu: Marek 5:24-34. Na zvláštní papír si zapiš všechno své pozorování.
Později dostaneš vodítka k interpretaci a aplikaci tohoto příběhu. Pro ty, kdo budou mít zájem, se můžeme nakonec společně nad textem sejít, abychom o něm diskutovali a rozebrali ho.

Literatura:
Ada Lum, Jak uplatnit Bibli v životě, CB Letovice, Letovice 1993.
Dan Drápal, Vladimír Vácha: Příručka pro čtení Písma, Ampelos, Praha 2000.
Gordon D. Fee, Douglas Stuart, Jak číst Bibli s porozuměním, Návrat domů, Praha 2005.

Pro Křesťanské společenství Nymburk
z různých materiálů sestavil a sepsal
Petr Plaňanský